Ezt a makettet talán az összegyűlt hűségpontjaimból vettem. Kellett egy olyan makett, mely belefér a keretbe és még jól is néz ki. Így esett erre a makettre a választás. Alapvetően szeretem az ilyen különleges járműveket. Ez se nem tank, se nem tankvadász. Legpontosabban egy igazi tákolmány. Viszont ne szaladjunk előre, nézzük meg részletesebben!
Please accept YouTube cookies to play this video. By accepting you will be accessing content from YouTube, a service provided by an external third party.
If you accept this notice, your choice will be saved and the page will refresh.
A járműről
A jármű alapja a francia Hotchkiss H39-es lovassági, könnyű tank. Ami tulajdonképpen egy módosított verziója a H35-ös tanknak. Ez a módosítás 1938-ban készült el és pontos neve: Char léger modèle 1935 H modifié 39, vagyis az 1935 H modell 39-es módosítása.
Ez egy könnyű tank, mely eredeti formájában nem aratott nagy sikereket. A harmincas évek közepén készült és sietve próbálták 39-re a háborúra felkészülés folyamán harcképessé tenni, több-kevesebb sikerrel.
A jármű jól páncélozottnak volt mondható (40 mm), ám kis, kétszemélyes mivolta alkalmatlanná tette arra, hogy felvegye a versenyt a II. Világháború modernebb tankjaival.
Annyi eredményt tudott felmutatni, hogy ez már egy olyan tank, mely túljutott az 1920-30-as években zajló útkeresésen. Megtalálható rajta mindaz (forgatható torony, futógörgős lánctalp, hátul elhelyezett motortér, egy légterű legénység, elfogadható sebesség), ami a II. világháborúban modernek számító tankoknál megtalálható.
Mivel a franciák több, mint 1200 darabot gyártottak belőle, ezért logikus döntés volt, hogy a német hadsereg átvegye bizonyos formában.
Annak ellenére, hogy egy nagyon kis járműről beszélünk, nagyon sok harci járművet készítettek belőle, többnyire nyitott küzdőtérrel és lényegesen nagyobb löveggel. Az így elkészült járművek főleg a nyugati hadszíntéren maradtak és a partraszálló csapatokat várták.
Ezen variáció egy mozgó rakétalöveg kilövő állomásként szolgálhatott. Az oldalára kettő-kettő keretet szereltek melyek állásszöge változtatható volt, így többé-kevésbé az amúgy nem irányított rakétalövedék pontossága némileg javítható volt.
Ezt a rakétalövedéket a háború végén a németek nagy előszeretettel használták. Használták önállóan, kerekre szerelt indítóállásból, de felszerelték a Hanomag csapatszállító jármű oldalára is,
Hatásossága erőteljesen megkérdőjelezhető, ha egyáltalán bevetették ebben a formában. A rakéták alkalmazása még gyerekcipőben járt. Inkább lélektani, mintsem gyakorlati hasznuk volt. Varázsuk újszerűségükben és egyszerűségükben rejlett.
Technikai paraméterek (Hotchkiss H39):
Személyzet
2 fő
Hosszúság
4.22 m
Szélesség
1.95 m
Magasság
2.15 m
Tömeg
11 t
Elsődleges fegyverzet
37 mm SA 18
Másodlagos fegyverzet
7.5 mm MAC31 Reibel koaxiális géppuska
Páncélzat
34-44 mm
Műszaki adatok
Motor
Hotchkiss hat hengeres 3,480 cc dízel motor
Felfüggesztés
Spirál rugó
Sebesség
28 km/h
Fajlagos teljesítmény
7.1 le / t
Hatótávolság
129 km
A makettről
Volt már dolgom a Hotchkiss tankkal. Az is egy zsákmányolt, módosított jármű volt. Építés szempontjából a Hotchkiss tankkal az a baj, hogy nagy kicsi. A maketthez volt gyári, szemenkénti lánctalp, amit el is kezdtem feltenni, de menet közben jöttem rá, hogy esélyem sincs arra, hogy ez szépen felkerüljön, így utólag rendeltem hozzá Friul lánctalpat.
A Friul lánctalppal viszont az a bökkenő, hogy a fogaskeréknél nem illeszkedik tökéletesen. Az előző makettnél és ennél sem stimmeltek a méretek. A fogak egyáltalán nem látszanak annyira, mint kéne. A Friul ugyan jelzi, hogy igazíts egy kicsit a fogaskeréken, de ötletem se volt, hogyan kéne ezt a gyakorlatban kivitelezni. Az eredmény elfogadható, de messze nem tökéletes.
Ugyanez igaz a felső görgőkre. A lánctalp fogai nagyon hosszúak, egyszerűen nincs elég hely, hogy normálisan illeszkedjenek a görgőkre.
Felhasznált színek/pigmentek:
Alapozás
Steel Red
Gunze
H38
Alapszín
Send Gelb
Gunze
H79
Lánctalp
Steel Red
Gunze
H38
Fa felületek
Wood Brown
Gunze
H37
Fémes kopás
Silver
Revell
90
Lánctalp bemosás
Summer Kursk Earth
AK
AK080
Bemosás (olaj)
Raw Sienna
Pannon Color
820-1
Bemosás (pasztellkréta)
Világos
Vegyes
Bemosás (pigment)
Dark Earth
AK
AK081
Kosz, Sár, Rozsda
Europian Earth/Medium Rust
AK pigment
H37
Sár
Dust Effect
AK
AK015
Fényes lakk
Clear
Revell
1
Matt lakk
Clear
Revell
2
Összességében:
A végeredmény ettől függetlenül egészen jó lett, meg vagyok elégedve. Ha nem is fontos eleme a II. Világháború haditechnikájának, azért mutatós kis darab sikeredett belőle.
Ajánlani nem feltétlenül ajánlom. Nem voltak olyan nagyon minőségiek az anyagok van sok pontatlanság is, mint például a lövedékek mérete, melyek egyáltalán nem passzolnak a keretbe.
Nem a tank a fő profilom, de abban mindig is biztos voltam, hogy a korai francia tankokat mindenképpen összerakom. Furcsának tűnhet, mivel általában a második világháborút a német tankokhoz kötjük, és elfelejtjük, hogy a harmincas években Franciaország rendelkezett az egyik legtekintélyesebb tank állománnyal.
Előszóként elmondható a makettről, hogy remek volt építeni, maximálisan azt kaptam, amire számítottam.
Please accept YouTube cookies to play this video. By accepting you will be accessing content from YouTube, a service provided by an external third party.
If you accept this notice, your choice will be saved and the page will refresh.
A járműről
Franciaország fejlesztette és építette 1936-tól 1940-ig. A tank igen egyedi formájú, jól páncélozott, mely szépen döntött. Felvette a versenyt a német Panzer III-as tankkal, illetve felvette volna, ha a francia parancsnokok nem követnek el sorozatosan taktikai hibákat.
A konstrukció és a fenntartása drágának bizonyult. Franciaország némileg tudathasadásos állapotban leledzett a két világháború között. Egyfelől, ahogy Nagy-Britannia is, szerette volna elkerülni a nagyobb hadi kiadásokat és a fegyverkezési verseny újraindulását.
A Trianoni békeszerződés mögé bújva bíztak abban, hogy Németország belátható ideig nem képes komoly haderőt fejleszteni. E mellett azonban megépítette az áthatolhatatlannak hitt, és a félig elkészült Maginot vonalat, de e mellett Nagy-Britanniával együtt kidolgozta a páncélos hadviselés doktrínáit is, noha sejtelme sem lehetett arról, hogy fog kinézni a következő fegyveres konfliktus.
Vagyis két stratégiára is próbált fókuszálni, aminek eredménye, hogy egyiket sem csinálta túl jól.
A Somua S35 ennek ellenére egy nagyon életképes konstrukció. Jól páncélozott, jó löveggel rendelkező, 3 tagú legénységgel bíró közepes tank volt, rádióval felszerelve.
400 darab készült belőle, meglehetősen későn, a második világháború kitörése előtti utolsó pillanatokban. A kiképzés már nem, vagy csak részben történt meg. A bevetés módszere, vagyis a frontvonal mentén szétszórt tankok koncepciója csúfosan elbukott.
A jármű jellegzetessége a futómű burkolata, mely inkább az I. világháborús tankokat idézi, ám minden komponense modern volt 1940-ben. A tank szervizelése kissé nehézkesnek bizonyult, a rádió sem volt túl erős, ám kijelenthetjük, hogy a két világháború közötti időszak legjobb tankja. Csakhogy a világháború nem akkor tört ki.
Ezek ellenére így is komoly feltörést okozott az 1940-ben, Franciaországra támadó német haderőnek. Ki tudja, ha megfelelően vetik be és nagyobb számban áll rendelkezésre, talán máshogy alakulnak az események.
Technikai paraméterek:
Személyzet
3 fő
Hosszúság
5.38 m
Szélesség
2.12 m
Magasság
2.62 m
Tömeg
19.2 t
Elsődleges fegyverzet
47 mm SA 35 löveg
Páncélzat
7.5 mm Mitrailleuse mle 1931 koaxiális géppuska
Műszaki adatok
Motor
SOMUA V-8 benzin motor 190 le / 140 kW
Felfüggesztés
Lap rugó
Sebesség
Úton: 40 km/h terepen: 32,2 km/h
Fajlagos teljesítmény
9.7 le / t
Hatótávolság
130-230 km
A makettről
Mindig is tetszett ez az elrejtett futómű kialakítás. A tank körvonalai szerintem nagyon szépek.
A Tamiya választása jó volt, viszont annak idején vettem hozzá Eduard feljavító készletet, amit mai fejemmel már nem vennék hozzá. Az ok igen egyszerű: nagyon kevés esetben lesz tőle szebb a makett.
Nagyon sok kiegészítő elem kerülne fel, de a legtöbbhöz szerintem aránytalanul sokat kéne rombolni az eredetin, ezért alig tettem fel valamennyit.
Általában sem volt még eddig ezekkel a feljavító készletekkel. Vagy egyszerűbb eszközökkel (söröz dobozból kivágott lemez) meg lehetett oldani a feladatot, vagy gyári megoldás szebb. Vannak persze olyan makettek, amihez jól jönne ilyen, de Tamiya maketthez semmiképpen sem ajánlok feljavító készleteket.
A makettet kimondottan jó volt építeni, semmi bosszúság nem akadt. Egyedül a lánctalppal kellett vigyázni. Szemenkénti bepattintóst adnak hozzá, szóval működik, ráadásul a szemeket nem keretből kellett kiszedni, vagyis összeállításra kész állapotban található a készletben.
Figyelni azért kellett, mert az összeállítás után igen kényes volt, a legkisebb erőhatásra szétpattant és minél többször pattant szét, azon a helyen egyre kevésbé maradt úgy, mivel deformálódott a rögzítési ponton.
Felhasznált színek/pigmentek:
Alapozás
Steel Red
Gunze
H38
Álcaszín (zöld)
Olive Green
Tamiya
XF-58
Álcaszín (barna)
Wood Brown
Gunze
H37
Álcaszín (kék)
Sky
Tamiya
XF-21
Lánctalp
Steel Red
Gunze
H38
Fa felületek
Wood Brown
Gunze
H37
Fémes kopás
Silver
Revell
90
Lánctalp bemosás
Summer Kursk Earth
AK
AK080
Bemosás (olaj)
Raw Sienna
Pannon Color
820-1
Bemosás (pasztellkréta)
Világos
Vegyes
Bemosás (pigment)
Dark Earth
AK
AK081
Kosz, Sár, Rozsda
Europian Earth/Medium Rust
AK pigment
H37
Sár
Dust Effect
AK
AK015
Fényes lakk
Clear
Revell
1
Matt lakk
Clear
Revell
2
Összességében
Mindenképpen ajánlom a makettet. Egyrészt, mert ugyan kevésbé ismert tank, mégis fontos eleme a tankok egyedfejlődésének. Ha 4-5 évvel később kezdenek a fejlesztésbe, valószínűleg egy meghatározó tankot is kaphattak volna.
Másrészt ez egy jó minőségű makett szép kidolgozással, jó felszereltséggel. Tamiya esetén ritka a szemenkénti lánctalp, pláne a működő.
Kevés olyan tank van a hadtörténetben, ami ennyire méltatlanul szorult a háttérbe. Noha nem ez a fő területem, amit célul tűztem ki, biztos voltam benne, hogy szeretnék egy ilyen makettet a vitrinemben látni. Ráadásul most raktam össze először AFV Club makettet és mondhatom, teljesen beleszerettem a gyártóba. Azonban jöjjön a tank részletes ismertetője!
Please accept YouTube cookies to play this video. By accepting you will be accessing content from YouTube, a service provided by an external third party.
If you accept this notice, your choice will be saved and the page will refresh.
A járműről
Ahogy ezt már a tankok története sorozatban is hosszasan kifejtettem, Nagy-Britannia, mint ahogy a többi győztes is, elég furcsán közelített a tankokhoz az I. Világháború után.
Annak ellenére, hogy az Antant vezette be először ezt a fegyvernemet és arattak is mérsékelt sikereket a háború folyamán, valójában a két világháború közötti időszakban a kezdeti lendület hamar tanácstalanságba fulladt.
Egyfelől látták, hogy ennek a fegyvernemnek van létjogosultsága a csatatéren, ugyanakkor az is teljesen világossá vált, hogy abban a formában, hogy azt bevetették, életképtelen a fegyver.
Tehát a gondolkodás elindult, és két fő csapásirányt vizionáltak a stratégák, úgy mint a lovassági (gyors, könnyű), és gyalogsági (nehéz, lassú) osztályt. Ez később azért bizonyult tévedésnek, mert nem a tankok gyorsaságához igazították a harcmodort, hanem a meglévő nehézkes és lassú, gyalogságra épülő hadviselésbe akarták illeszteni a fegyvernemet.
A Churchill tankok gyalogsági tankok voltak, vagyis lassúak, viszont jól páncélozottak voltak. Az kezdeti elképzelés szerint a gyalogságot követve segítik azt.
Az első 4 prototípus 1940-ben Belfastban, a Harland and Wolff hajóépítő cégnél készült el. Ez volt az A20, ám az europai kontinensről való kiszorulást változásokat követelt, ezért ennek a variánsnak az életciklusa véget is ért.
Az A22-vel szemben, okulva a lengyelországi eseményekből, új elvárásokat fogalmaztak meg. Ez lett a Mark IV-es. A jármű kézikönyvében az alábbi olvasható: „Fighting vehicles are urgently required, and instructions have been received to proceed with the vehicle as it is rather than hold up production. All those things which we know are not as they should be will be put right.”
Vagyis lényegét tekintve az üzenet ez volt: sürgősen szükség volt harci járműre, és utasításokat kaptunk a jármű gyártás fenntartására és ne semmiképpen ne legyen fennakadás. Minden hibát helyre fogunk hozni, amiről tudunk és amiknek nem olyannak kellene lenniük.
Ez gyakorlatilag teljesen leírja a gyártás körüli viszonyokat. A franciák és a britek nyilván nem számoltak a háború ilyen gyors kitörésével és elvileg semmi okuk nem volt lázas fegyverkezési versenybe fogniuk.
A brit gyártási kapacitást amúgy is kimerítette az I. Világháború, és inkább éltek a Kölcsönbérleti szerződés által elérhetővé vált amerikai haditechnikával, még annak ellenére is, hogy az néhol nem vette fel a versenyt a saját fejlesztésikkel.
A tank külseje inkább idézi az I. Világháborút. A lánctalpak követik a tank körvonalát, egészen a törzs tetejéig felmennek. Elől és hátul kinyúlnak. Az első és hátsó fogaskerekek, melyeknél a lánctalp visszafordul bővel túlnyúlnak a törzsön.
Alul 11 pár, kis átmérőjű futógörgőt találunk, melyek mindegyike független rugózású a hozzá tartozó spirál rugóknak köszönhetően.
A lánctalp felül nem görgőkön fut vissza, hanem egyszerűen a felső lemezen csúszik. A menekülő nyílás oldalt található, ami a későbbi tankokon alulra került, hiszen ott védettebb módon lehet vész esetén elhagyni a tankot.
A lövegtorony hegesztett, ami modernnek mondható, a löveg egy QF 75 mm-es löveg, ami nem olyan rossz, ám ez csak az 1944-es modellre került fel, amikor is már elégtelen volt a legtöbb német tankkal szemben. Akkor már inkább a 90 vagy nagyobb űrméretű lövegek számítottak jónak.
Hiányosságai ellenére szinte minden hadszíntéren megfordult, jó volt a terepmászó képessége, illetve a partraszállásnál méretei és páncélozottsága miatt sokféle variációt készítettek (lángszórós, árokbetemető, hídfektető)
Amikor Sir Winston Churchill megtudtam hogy róla nevezték el a tankot, úgy nyilatkozott, hogy „Akkor nevezték el rólam ezt a tankot, amikor megtudták, hogy nem valami jó”. Ez azonban egyáltalán nem volt igaz. Észak-Afrikában példéul párharcot nyert egy német Tigris tankkal szemben, és hozzá köthető az egyik Tigris példány elfogása is.
Azt biztosra vehetjük, hogy, ha nem írt volna felül a német Blitzkrieg taktika, akkor ez a tank sokkal nagyobb szeletet hasíthatott volna ki a történelemből.
Technikai paraméterek:
Személyzet
5 fő
Hosszúság
7.44 m
Szélesség
3.25 m
Magasság
2.49 m
Tömeg
39.1 t
Elsődleges fegyverzet
QF 75mm
Páncélzat
51-102 mm
Műszaki adatok
Motor
Bedford 12-henger, vízhűtéses, benzines 350 le / 261 kW
Felfüggesztés
Spirál rugó
Sebesség
24 km/h
Fajlagos teljesítmény
9 le / t
Hatótávolság
90 km
A makettről
Ez volt az első találkozásom az AFV Club kiadóval, és nagyon pozitív tapasztalataim voltak. A makettet álomszerű volt építeni, különösen azért, mert a párhuzamosan épített Bronco makett viszont hihetetlenül nagy csalódás volt.
Az alkatrészek gyönyörűen illeszkedtek, egyetlen ponton kellett hézag tömítenem. Az építési leírás jól követhető volt, nagyon sok fényképet tartalmazott.
A lövegcső fém volt, a futóműhöz tényleges rugókat kaptam, ami miatt a futómű tökéletesen, modellszerűen működött, rugózott.
A löveg és a homok géppuska szépen állítható maradt, strapabíró a kialakítása. Nagyon helyesen a működésre és nem a valósághűségre törekedtek ott, ahol az nem látszik.
A festés egyszínű lett, a sarazást/bemosást most egy olyan olajfestékkel végeztem, amit nem próbáltam korábban.
A lánctalp cserélődött, mivel eredetileg az gumi, bár az is szép kialakítású és mivel elég kevés látszódik belőle, akár azt is használhattam volna.
Mi két egyedi faljavítást alkalmaztam. A sárhányót az egyik oldalon sörös dobozból kivágott lemezre cseréltem, illetve a torony hegesztésénél kialakítottam egy hegesztési varratot húzott szálból.
Felhasznált színek/pigmentek:
Alapozás
Steel Red
Gunze
H38
Alapszín
Olive Drab
AK Real
RC037
Lánctalp
Steel Red
Gunze
H38
Fa felületek
Sandy Brown
Gunze
H66
Fémes kopás
Silver
Revell
90
Lánctalp bemosás
Summer Kursk Earth
AK
AK080
Bemosás (Olaj)
Raw Sienna
Pannon Color
820-1
Kosz, Sár, Rozsda
Europian Earth/Medium Rust
AK pigment
H37
Sár
Dust Effect
AK
AK015
Fényes lakk
Clear
Revell
1
Matt lakk
Clear
Revell
2
Összességében
Szerintem jól sikerült a végeredmény, én meg vagyok vele elégedve és nagyon jó volt építeni a makettet. Semmi bosszúság nem jelentkezett, ami azért nagyon ritkának mondható. Az biztos, hogy lesz még AFV Club makettem, mert egy pihen a dobozban és már szemezek egy M-10-el is, amiről eddig nem tudtam, hogy van ilyen kiadásban.
Régebben épült ez a Tigris, amikor még nem indítottam el ezt a weboldalt. 1/72-es, Revell makett, és nem tervezetten épült.
Történt, hogy a haverokkal tartottunk egy közös makettező napot, hogy belekóstolhassank makettezésbe. Én ezt a Revell makettet vettem le a polcról hirtelen.
Ha majd megépül egy nagyobb verzió, készül róla részletes cikk.
Addig csak álljanak itt a végeredményt mutató képek.
A Sturmgeschütz, vagy rövidebb nevén StuG a német hadsereg gerincét alkotta a II. világháborúban, és biztosan tudtam, bekerül majd egyszer a gyűjteménybe valamelyik variációja. Mivel a hosszú löveggel szerelt verziója illik leginkább az általam megcélzott tankvadászok közé, nem volt kérdés, hogy egy ilyennek be kell kerülnie a vitrinbe. Most eljött a pillanat.
Please accept YouTube cookies to play this video. By accepting you will be accessing content from YouTube, a service provided by an external third party.
If you accept this notice, your choice will be saved and the page will refresh.
A járműről
Ez a fegyver kimondottan a gyalogság támogatására készült, ám nem ismételném újra meg a jármű alaptulajdonságait, ezért bővebb információért látogasd meg ezt az oldalt.
A C variáns is több löveggel fordult elő, ezen a a hosszabb csövű, L48-as típus kapott helyet. Ennek köszönhetően képes volt felvenni a harcot az ellenséges tankok ellen.
A löveg pontos megnevezése 7.5 cm KwK 40 l/48, ahol a KwK a Kampfwagenkanone, vagyis Harcjármű löveg. A 7.5 cm a kalibert jelöli, mely a háború vége felé a legelterjedtebb német lövegnek számított. Az l/48 pedig a cső hosszúságára utal. Minél hosszabb egy löveg csöve, annál egyenesebb a lövedék röppályája, vagyis annál pontosabb illetve nagyobb a lövedék indulási, vagyis torkolati sebessége.
A 7.5 cm-es ágyú figyelemre méltó teljesítménnyel bír, ám ehhez elengedhetetlen volt a cső hosszának megnövelése. Míg a háború elején a német haderő arra koncentrált, hogy a gyalogsággal együtt haladó mozgó tüzérséget hozzon létre, melyeket álló célpontok ellen vessenek be, a háború előrehaladtával inkább az őket támadó páncélosok leküzdése vált fontosabbá.
Nagyon érdekes tény, hogy annak ellenére, hogy a németek tudhatták hírszerzési adatokból, hogy az általuk megtámadott minden ország rendelkezett, sőt általában több és jobb tankkal rendelkezett mind ők, nem számoltak ezen célok leküzdésével.
A kezdetben használ rövid csövű 7.5 cm KwK 37 l/24 lövegből kilőtt lövedék torkolati sebessége 385 m/s ami 1 km távolságról csupán 35 mm páncélzatot volt képes átütni, míg a 7.5 cm KwK 40 l/48 lövedékének kezdősebessége elérhette a 930 m/s sebességet, ami ugyanezen távolságról 93 mm páncélzat, 500 méter távolságból pedig 120 mm páncélzat átütésére volt képes.
Vagyis nagyon leegyszerűsítve a második világháborús viszonyokat figyelembe véve nem találkozhatott olyan ellenséges járművel ez a löveg, melyet ne tudott volna kilőni viszonylagosan biztonságos távolságból. Ebből kifolyólag elég érthetetlen, hogy miért ragaszkodtak annyira olyan járművek kifejlesztéséhez, melyek képesek a 88 mm-es lövegek hordozására.
Talán ez abból fakadhat, hogy a háború elején az alábecsült tűzerő miatt csak a 88 mm-es légelhárító fegyver volt alkalmas nehezebb páncélzatú tankok leküzdésére, így valahogy megmaradhatott a minden elsöprő löveggel felszerelt, legyőzhetetlen tank megalkotása utáni vágy.
Technikai paraméterek:
Személyzet
4 fő
Hosszúság
6.85 m
Szélesség
2.95 m
Magasság
2.16 m
Tömeg
23.9 t
Elsődleges fegyverzet
7.5 cm KwK 40 L/48
Páncélzat
16-80 mm
Műszaki adatok
Motor
Maybach HL120 TRM dízelmotor 296 le / 221 kW
Felfüggesztés
Laprugós
Sebesség
40 km/h
Fajlagos teljesítmény
12 le / t
Hatótávolság
155 km
A makettről
Sokadik Broncoval van dolgom és eddig nem csalódtam kimondottan egyikben sem. Amit én tapasztaltam ezzel a gyártóval kapcsolatban, hogy jól felszerelt készletet kap az ember, amiben mindig van fotómaratás, átlátszó elemek, kiegészítők és általában szemenkénti lánctalp.
Az építési leírás nagyon igényes, fényes papírra nyomott, a lépések érthetőek, az illusztrációk jók. A készletből két fő variáció, egy hosszú és egy rövid csövű változat készíthető. A rövid csövű verzióhoz fém lövegcsövet adnak, ám én a hosszú csövű verziót építettem, ezért ezt a fém csövet a párhuzamosan épített MiniArt StuG III kapta meg végül.
A hosszú csövű löveg annyira más, hogy a belső kidolgozása is eltér. Az látszott a készleten, hogy egy kicsit a 2in1 marketingfogás áldozatául esett. Ha valaki nem ragaszkodik a hosszú csőhöz, akkor ebből határozottan rövid csöves verziót érdemes megépíteni.
Az építés majdnem tökéletesen ment, ám az építési útmutató egy helyen súlyosan hibás. A löveg behelyezése nem lehetséges abban a fázisban, amikor mutatja. Ennek oka valószínűleg az, hogy a leírás a rövid csőnél született és a hosszú csöves megoldást, vagyis a 2in1 verziót utólag, analóg módon szerkesztették be a leírásba.
Ennek az az eredménye, hogy a hosszú cső lövegpajzsát teljesen szét kell barmolni, hogy a helyére kerüljön, hiszen már mindent beragasztottam és a felépítmény formája és lehetetlenné teszi annak behelyezését.
Ezt a malőrt leszámítva, ami azért kellően elrontotta az összképet, más gond nem volt.
A lánctalpak nem működőek, de szemenkéntiek.
A festésnél a sárga festésre került egy téli, kopott álcafestés. A chippingelés sajnos nem sikerült jól (mostanában tulajdonképpen soha sem sikerül jól), ezért azt többszöri nekifutásra és végül szivacsos módszerrel sikerült ilyenre varázsolnom. A végeredmény egész elfogadható lett.
A makettnél most semmilyen újítást nem alkalmaztam.
Felhasznált színek/pigmentek:
Alapozás
Steel Red
Gunze
H38
Alapszín
Sandy Yellow
Gunze
H79
Lánctalp
Steel Red
Gunze
H38
Gumiabroncs
Anthrazit
Revell
9
Fa felületek
Sandy Brown
Gunze
H66
Fémes kopás
Silver
Revell
90
Bemosás
Dust Effect
AK
AK015
Kosz, Sár, Rozsda
Europian Earth/Medium Rust
AK pigment
H37
Sár
Dust Effect
AK
AK015
Fényes lakk
Clear
Revell
1
Matt lakk
Clear
Revell
2
Összességében
A végeredménnyel meg vagyok elégedve. A löveg mozoghatna, ha a rövid csövet tettem volna fel, de ennél a verziónál csak a rögzített megoldás működőképes. Ez egy nagyon jó makett lenne, ha nem akarták volna 2in1megoldásban kiadni mert így igazából nem két makettet, hanem inkább egy felet kapunk.
Tulajdonképpen sosem fogom megérteni, miért ragaszkodnak ahhoz, hogy ennyire eltérő megoldásokat összedobozoljanak. Az, hogy egy kicsit más a küllő a keréknél, vagy felteszünk egy elemet, vagy egy másikat, az még oké, de ilyen lényeges eltérésnél valami sérülni fog. Látszik, hogy a rövid csövű megoldás kidolgozott, amibe bele erőltették a másik variációt, ahelyett, hogy kiadták volna más verzióban.
Arról nem is beszélve, hogy az L/48-as cső sokkal hitelesebb a későbbi F vagy G variációkon. Igaz utána nézhettem volna, de az, hogy ez a hosszú csővel lett összerakva, nagy mértékben függött a MiniArtos készlettől, amit később szereztem be, vagyis lehet, hogy annak idején más volt az elképzelésem.
Ettől függetlenül ajánlom a készletet, megéri az érét, csak figyeljünk oda az építésénél.
Azt biztosan tudtam, hogy a Stug, vagyis a Sturmgeschütz nem maradhat ki a gyűjteményből, de egy kicsit mellényúltam a választás tekintetében. A StuG ugyan nem tartozik bele szorosan abba a körbe, amik összerakása az elsődleges célom, vagyis a páncélvadászok közé, azonban nagyon közel áll hozzájuk.
Annyiban hibáztam, hogy egy olyan prototípust választottam, melyből csak pár példány készült és nem is ilyen formában került tömeggyártásba. Amikor makettet választok, igyekszem olyan darabokat választani, melynek komoly hatása volt a történelemre. Ennél a makettnél ez csak rében igaz, mert a Stug, mint fegyvernem ez a kategória, viszont konkrétan erről a prototípusról ez nem mondható el.
Ennek ellenére összességében elégedett vagyok a végeredménnyel. Nem ez volt a legkönnyebb építésem, de nem is volt olyan nagy baj.
Please accept YouTube cookies to play this video. By accepting you will be accessing content from YouTube, a service provided by an external third party.
If you accept this notice, your choice will be saved and the page will refresh.
A járműről
Ez a fegyver, vagyis a Stug, egy olyan összetevője volt a német hadseregnek a II. Világháborúban, mely a haderő gerincét alkotta.
A fegyver ötlete már az I. Világháborúban megszületett. Akkor ugyanis nagyon jól jött volna egy olyan löveg, melyet gyorsan tudnak megerősített állások, bunkerek közelébe juttatni, hogy aztán támogatást nyújtson a gyalogság részére.
A rohamlöveg kifejlesztését tulajdonképpen az a paradigmaváltás hozta létre, melyben a korábbi nehézkes, lassú, grandiózus hadműveletek tervezése helyett a hangsúly áthelyeződött a kisebb, önállóan mozgó egységek gyors reagálására. Vagyis a „sturm”, azaz vihar szó nem véletlenül került szinte minden német haditechnika és hadászati fogalom elé.
Amikor a II. Világháborúról beszélünk, akkor sosem szabad szem elől tévesztenünk a tényt, hogy ez a paradigmaváltás és az ehhez kifejlesztett eszközök hozták meg a kezdeti sikereket 1942-ig Németország számára.
A StuG ötletgazdájának Erich von Manstein tekinthető, aki felismerte ezen fegyver szükségszerűségét, melyet aztán parancsnoka, Ludwig Beck indított útjára 1935-ben.
A konkrét terven aztán 1936 június 15-én a Daimler-Benz AG vállalat kezdett dolgozni. A feladatuk, hogy alkossanak egy gyalogság támogató járművet, melyre felszerelhető egy 7,5 cm kaliberű löveg. A löveg rögzített, de legalább 25 fokban megemelhető kellett legyen, a legényság pedig védett kellett legyen.
A Daimler-Benz AG a Panzer III-as, közepes tankot vette alapul a fejlesztéshez. Később a tervet az Alkett kapta meg, ahol 5 prototípus épült a Panzer III B alvázát felhasználva. A prototípusok lágyacél felépítményt és a Krupp rövid csövű, 7.5 cm StuK 37 L/24-es lövegét kapta. A fegyver hivatalos neve: Gepanzerte Selbstfahrlafette für Sturmgeschütz 7.5 cm Kanone Ausführung A bis D. (Sd. Kfz. 142)
Vagyis pontosan lefordítva: Páncélozott önjáró löveg 7.5 cm löveghez A-tól D-ig.
A fegyver annyira újszerű, hogy először nem is igazán egyértelmű, melyik hadseregtest kötelékébe kerüljön. Mivel sem a páncélos, sem a gyalogos egységekhez nem illik igazán, noha pont azért fejlesztették ki, végül a tüzérségi egységekhez kerül.
A háború vége felé viszont, különösen, amikor megkapja az újabb, hosszabb lövegeit, akkor már tankvadász szerepkörben is feltűnik. Ezek főleg a 7.5 cm Stuk 40 L/48 löveggel szerelt F/8 és G típusok (Sd. Kfz. 142/1).
A fegyver olcsóbb és gyorsabban építhető, mint bármely másik német tank, így nem csoda, hogy a legnagyobb példányszámban jelenik meg. Körülbelül 11 300 darab gördül le a gyártósorról.
Technikai paraméterek:
Személyzet
4 fő
Hosszúság
6.85 m
Szélesség
2.95 m
Magasság
2.16 m
Tömeg
23.9 t
Elsődleges fegyverzet
7.5 cm StuK 37 L/24
Páncélzat
16-80 mm
Műszaki adatok
Motor
Maybach HL120 TRM dízelmotor 296 le / 221 kW
Felfüggesztés
Laprugós
Sebesség
40 km/h
Fajlagos teljesítmény
12 le / t
Hatótávolság
155 km
A makettről
A makett Miniart gyártmány. A Miniarttal kapcsolatban eddig kedvező tapasztalataim voltak, ezért nem gondoltam, hogy nehéz építés lesz.
Én eddig azt tapasztaltam velük kapcsolatban, hogy a részletek jól kidolgozottak, jól felszereltek. Ez most is így volt. Kapunk fotómaratást, egy szemenkénti, működő lánctalpat, vontatókábelt, átlátszó elemeket.
Két kifogásolható pontot találtam. Az egyik, hogy a futómű görgősorát úgy, ahogy az alkotó elképzelte, nagyon nehéz szépen összerakni. Ez orvosolható, ha nem rakjuk be a kerékagyaknál javasolt egyik alkatrészt. Ekkor ugyanis a kerekek nem állnak be megfelelő irányba.
A másik kifogásolható pont a löveg rögzítése. A löveg rögzítése nem elég merev. Az állásszögön tudunk állítani, viszont annak pozicionálása nem eléggé átgondolt. Végig azon izgultam, hogy a legvégén letöröm, amit aztán nagyon nehezen lehetett volna rögzíteni.
A Miniart, mint gyártó azonban egy kicsit most lekerül a palettáról. Van még egy SU-76-om dobozban, de nem hiszem, hogy azon kívül tovább gyarapítom a Miniart kollekciót.
Nem feltétlenül a két hiányosság miatt, inkább azért, mert borzasztóan rosszul vannak a keretek kitalálva, melyről az alkatrészeket le kell vágni. Nehezen vághatóak le, és nagyon-nagyon sok és átgondolatlan elosztásban kell keresgélni őket.
A legtöbb gyártó A, B, C … jelzéseket használ és igyekszik az azonos fázisban felhasználandó elemeket egy keretre helyezni. Itt egyáltalán nem ez a helyzet. Legalább 20 apró keret van 7-8 keretet találunk a dobozban, mindenféle Ag, Af, Bg … nevezékkel, ami borzasztóan idegesítővé teszi az építést.
Arról nem is beszélve, hogy nagyon sok helyen nem jelöli a készítő az alkatrész helyét és mivel ez egy prototípus, tehát irtó nehéz róla képeket találni.
A kit legkiemelkedőbb eleme talán a lánctalp. Az mindenképpen dicséretet érdemel. Nehéz előkészíteni, ám az építés nagyon egyszerű és a végeredményeként összeálló lánctalp nagyon egyszerűen a helyére tehető.
A makett a szokásos építési fázisokon esett át. Bemosásnál most Sansadorral hígított AK Dust effect-et használtam.
Felhasznált színek/pigmentek:
Alapozás
Steel Red
Gunze
H38
Alapszín
Field Gray
Gunze
H32
Lánctalp
Steel Red
Gunze
H38
Gumiabroncs
Anthrazit
Revell
9
Fa felületek
Sandy Brown
Gunze
H66
Fémes kopás
Silver
Revell
90
Bemosás
Dust Effect
AK
AK015
Kosz, Sár, Rozsda
Europian Earth/Medium Rust
AK pigment
H37
Sár
Dust Effect
AK
AK015
Fényes lakk
Clear
Revell
1
Matt lakk
Clear
Revell
2
Összességében
Ez egy érdekes makett lett. Nem állítom, hogy legszebb darab, amit készítettem, ám a futómű tényleg érdekes, ami ráadásul jól is mutat a maketten. Ott, ahol a későbbi verziókban csak a jármű oldallemeze lenne, mindenféle elem található, amik részletgazdagabbá teszik az egész makettet.
Ha valaki szereti a különlegességeket, akkor nekik ajánlom ezt a makettet, de az biztos, hogy találni jobbat is.
Abban biztos voltam, hogy a Hanomag részét kell képezze a gyűjteményemnek, azonban az már igen nehéz volt eldönteni, hogy mely variánsok legyenek ezek. Ez a jármű önmagában nagyon érdekes a féllánctalpas felépítése miatt, amit még különlegesebbé tesz az a löveg, melyet felhelyeztek rá.
Ezt a Hanomagot követte az előző cikkben leírt másik és még várakozik egy a dobozában és nem biztos, hogy kerül még még be pár variáció a gyűjteménybe.
Please accept YouTube cookies to play this video. By accepting you will be accessing content from YouTube, a service provided by an external third party.
If you accept this notice, your choice will be saved and the page will refresh.
A járműről
Elöljáróban javaslom, olvasd el az előző, Sd. Kfz 211/10 cikket, melyben egy másik variánssal foglalkoztam, mivel nem kívánom lemásolni az előző cikkem minden elemét, inkább arra térnék ki, amiben eltérés mutatkozik.
Annyi azért minimálisan ide tartozik, hogy mi a jármű pontos megnevezése és ez miből adódik. Hivatalosan Sd. Kfz. 251/22 Aufs. D, vagyis a 251-es kísérleti gépjármű 22-es számmal jelölt módosítása, mely a PaK40 L46 löveget hordozta.
A PaK40 egy 75 mm-es páncéltörő fegyverként alkalmazott nagy sebességű löveg, ahol az L46 a cső hosszát jelöli. Minél hosszabb egy löveg csöve, annál nagyobb lehet a löveg torkolati sebessége, illetve annál nagyobb a pontosság, mivel a löveg, huzagolásának köszönhetően megpörgeti a lövedéket, így az sokkal egyenesebb vonalon repül a célig.
Az Ausf. D az Ausführung, vagyis variáció/modell rövidítése, vagyis ez a Hanomag D verziójára épült. A D verzió a korábbi cikkben olvasható B verzióhoz képes némi eltérést mutat. A leginkább szembetűnő különbség, hogy az utastér oldala teljes burkolatot kapott, a motorház elején a páncélzat nem törik meg V alakban, illetve a hátsó dupla ajtó is lényegesen egyszerűbb, nem szárnyas kialakítású.
Pont ezen változtatások miatt a jármű egésze sokkal „áramvonalasabb”, vagyis oldalról nézve egy majdnem tökéletes paralelogramma formát kapunk. Ezt a hatást külön kiemeli a löveg gyárilag is ehhez idomuló, szintén döntött lövegpajzsa.
A háború végén a német mérnökök tulajdonképpen mindre megpróbálták felszerelni a hosszú csövű 75 mm-es löveget mivel ez volt jóformán az egyetlen orvosság a keletről beáramló orosz páncélosok ellen.
Érdekesség és kevésbé ismert tény, hogy a németek jócskán alábecsülték a páncéltörő lövegek szükségességét, mert valamilyen furcsa okból úgy gondolták, más nemzet esetében nem kell komoly harckocsikkal számolni.
Ez a hiba később végzetesnek bizonyult, és mivel a 75 mm-es lövegnél nagyobb lövegeket elbíró tankok fejlesztése és gyártása sem ment teljesen simán, így ez olyan hátrányt jelentett, melyet nem voltak képesek lefaragni a bukásig.
A Hanomag beltere elégségesnek bizonyult a löveg felhelyezéséhez, ám a belső kialakítás valószínűleg itt sem volt optimális, ám biztos, hogy jobban volt használható, mintha vontatta volna maga után.
Technikai paraméterek:
Személyzet
2 + 10 fő
Hosszúság
5,8 m
Szélesség
2,1 m
Magasság
1,75 m
Tömeg
7,81 t
Elsődleges fegyverzet
PaK40 L46 75 mm löveg
Másodlagos fegyverzet
MG 42 vagy MG 43 géppuska
Páncélzat
6-14,5 mm
Műszaki adatok
Motor
Maybach HL42 6 hengeres benzin motor 99 le / 75 kW
Felfüggesztés
Torziós rugó
Sebesség
52,5 km/h
Fajlagos teljesítmény
12,8 le / t
Hatótávolság
300 km
A makettről
A makett hozta a Dragontól elvárható minőséget. Tudom én is, hogy a Dragon már nem számít a legjobbnak, de nekem még mindig az a tapasztalatom, hogy melléfogni sem lehet vele nagyon.
A doboz alaposan meg van tömve, ahogy az a Dragontól megszoktuk, kapunk bele többféle felépítményt, fotómaratást, Magic Tracket, és még olyan kiegészítőt is, mellyel még én sem találkoztam (igaz, nem is tettem rá a makettre).
Az építéssel kapcsolatban egyetlen nagyobb gondom volt, miszerint az oldalán elhelyezkedő dobozokat nem tudtam egészen jól illeszteni. Sikerült végül valamennyire eltakarni, de messze van a tökéletestől. A gondot az okozta, hogy a felépítmény egy darabból áll és a doboz egyik oldalát kellett volna úgy csiszolnom, hogy nem csiszolok bele abba a vonalba, ami illeszkedik. Nem tudom, mi lett volna a jó megoldás, ez nem volt az.
Viszont külön kiemelném, mert ezt egyetlen gyártónál sem látom sajnos, hogy a csőszájfék nemcsak választható, de össze is rakható külön-külön. Nem spórolták le azt az egyetlen darabot, mely nélkül előre el kéne dönteni a rajz alapján, hogy melyiket válasszuk.
A készletben kapunk egy Magic Tracket, és egyet komplett garnitúrát a keretbe öntve. A Magic Track sajnos minőségben alatta maradt a kereten lévőnek, szóval kicsit hosszabbá vált az építés. Mint a két lánctalp működő.
A beltér jól kidolgozott, a műszerfalhoz kapunk matricákat is, amik ugyan korlátozottan, vagy egyáltalán nem látszanak. A motortér viszont sajnos üres, motor nem jár a készlethez, pedig a motorháztetőt meghagyhatnánk nyitott formában.
Az álcafestésnél most a csíkosnál maradtam. Ilyen festést még nem készítettem és a szokásosnál is jobban sikerült szerintem. Próbáltam kevésbé élesen felvinni a zöld és a vörösesbarna színeket.
Az építés a szokásos módon zajlott. Ami a nehézséget jelentetette, a nyitott beltér, amit érdemes az összeállítás előtt készre fújni.
Felhasznált színek/pigmentek:
Alapozás
Steel Red
Gunze
H38
Alapszín
Sandy Yellow
Gunze
H79
Álcaszín (zöld)
Khaki Green
Gunze
H80
Álcaszín (barna)
Red Brown
Gunze
H47
Lánctalp
Steel Red
Gunze
H38
Gumiabroncs
Anthrazit
Revell
9
Fa felületek
Wood Brown
Gunze
H66
Fémes kopás
Silver
Revell
90
Bemosás
Raw Umber
Winsor & Newton
35
Kosz, Sár, Rozsda
Europian Earth/Medium Rust
AK pigment
H37
Sár
Dust Effect
AK
AK015
Fényes lakk
Clear
Revell
1
Matt lakk
Clear
Revell
2
Összefoglaló
Ez egy jó makett. Tiszta szívvel ajánlom mindenkinek. Nem a legegyszerűbb feladat összerakni a nyitott belseje és a löveg miatt, de abszolút megéri.
Valószínűleg építek majd Hannomagot, mert annyi varáiciót raktak össze, hogy mindegyikben megtalálom a szépséget.
Ezt a makettet nem célirányosan kerestem, mivel volt már egy összerakásra váró Hanomagom a Dragon kiadásában, hanem egyszerűen szembe jött velem a boltban én meg nem tiltakoztam nagyon az ellen, hogy megvegyem.
Ez megelőzően ugyanis újabb kiadású Zvezda makettet építettem, úgyhogy biztosra vettem, hogy ezzel sem lesz gond, nem is volt. Nagyon pofás kis jármű készült belőle. Ám ne szaladjunk annyira előre, nézzük, a valós változatát!
Please accept YouTube cookies to play this video. By accepting you will be accessing content from YouTube, a service provided by an external third party.
If you accept this notice, your choice will be saved and the page will refresh.
A járműről
Ez egy féllánctalpas szállító jármű, melyet a Hanomag gyár is készített a Második világháború alatt a német hadsereg számára. Az alapjármű elsődlegesen egy páncélozott csapatszállító, melyet különböző felszerelésekkel egészítettek ki, hogy más funkciókat is ellásson.
Hivatalos neve Sonderkraftfahrzeug 251/10 vagyis rövidebben Sd.Kfz. 251/10, vagyis kísérleti gépjármű. A nevezéktant boncolgatva, a 251-es jelzés jelöli magát a járművet a „/” jel utáni 10-es szám pedig a jármű funkcióját.
A Hanomag elnevezés a háború után ragadt rá, a német tisztek SPW, vagyis Schützenpanzerwagen, azaz Páncélozott Csapatszállító néven emlegették. Az alapjárművet az 1930-as években kezdték fejleszteni.
Az alapjárműből négy variáció (A, B, C és D) verzió létezett és legalább 22 variációt vetettek be a funkciónak megfelelően. Az alapkoncepció, hogy a jármű képes legyen 10 páncélgránátos katonát szállítani, és közben megvédje őket a kiskaliberű fegyverektől és a tüzérségi repeszektől. E mellett a jármű hátulján rögzített MG 42 vagy MG 43 géppuska segítségével fedezettüzet tudjon biztosítani, ha az szükséges.
A jármű érdekessége a mindenhol döntött páncélzat, mely ellenállt az akkor rendszeresített puskákból kiadott, nem páncéltörő lövedékeknek. A páncél vastagsága 8-14,5 mm, viszont a V alakú elrendezésnek hála az effektív páncélvastagság nagyobb.
A jármű erőssége és egyben gyengesége is a nyitott kialakítás. Ez egyfelől lehetővé tette, hogy a szállított katonák azonnal tüzet nyissanak vagy gránátot dobjanak az ellenségre, miközben a jármű oldala fedezéket kínált, ám pont ez tette sebezhetővé, ugyanis az ellenség szintén könnyen dobhatott gránátot, Molotov koktélt a küzdőtérbe, nem is beszélve a repülőgépekről.
A /1-es alap csapatszállító modell rendelkezett egy előre néző MG 42 vagy MG 43-as géppuskával. Ám a verziók igen változatos funkciókat láttak el. Voltak tüzérségi-, páncéltörő löveggel szerelt, rakétás, légvédelmi, aknavetős és a háború vége felé még infravörös reflektorral szerelt variánsok is.
A legjobb tulajdonsága a nagyon hosszú lánctalpas meghajtás, melynek jellemzője, hogy nincs felső görgősor, mely hagyományosan a lánctalpat továbbítja a jármű eleje felé. Illetve a futókerekek fedésben vannak egymással, így a jármű súlya sokkal egyenletesebben oszlik el a talajon, mint a hagyományos lánctalpak esetén.
A jármű elején található egy hagyományos gumikerék, mely ugyan kormányozható, és kisebb irányváltásoknál van is jelentősége, ám a jármű elfordításához a lánctalpak segítségével kell kormányozni, mint a hagyományos lánctalpas járművek esetén.
A fedésben lévő futókerekek esetén viszont hátrányt jelent a sáros, téli időjárás, mellyel a német hadsereg a Szovjetunióban találkozott. Ebben az esetben a futómű befagyása teljesen mozgásképtelenné teheti a járművet.
Ez a variáns egy PaK 36-es löveget kapott és szakaszparancsnoki funkciókat tudott ellátni, vagyis tüzérségi támogatáson felül ellátmányt biztosított. A PaK 36-os 37 mm-es löveg már szinte a háború elején elavult.
Technikai paraméterek:
Személyzet
2 + 10 fő
Hosszúság
5,8 m
Szélesség
2,1 m
Magasság
1,75 m
Tömeg
7,81 t
Elsődleges fegyverzet
PaK 36 37 mm löveg
Másodlagos fegyverzet
MG 42 vagy MG 43 géppuska
Páncélzat
6-14,5 mm
Műszaki adatok
Motor
Maybach HL42 6 hengeres benzin motor 99 le / 75 kW
Felfüggesztés
Torziós rugó
Sebesség
52,5 km/h
Fajlagos teljesítmény
12,8 le / t
Hatótávolság
300 km
A makettről
A Hanomagot, mint járművet mindenképpen a gyűjteményemben akartam tudni, mivel elég ikonikus alakja a második világháborúnak. Egyike azon kevés harceszközök, melyet szerintem még egy laikus is el tud helyezni térben és időben.
Ennek a csapatszállítónak annyira egyedi és annyira korszerű az alakja, hogy nem lehet szó nélkül hagyni. Minden irányból döntött páncélzattal rendelkezik, és, ha figyelembe vesszük, hogy 1930-as tervezés, akkor kiráz a hideg, ha belegondolok, mi lett volna, ha minden harci eszközüket ilyen alaposan tervezik meg a német mérnökök.
Nem véletlen ez a rengeteg variáció, mivel ez a jármű túl jó volt ahhoz, hogy „csak” csapatszállítóként alkalmazzák. Nem túlzás azt állítani, hogy megelőzte a korát és a többi hadsereg igazából csak a második világháború után tökéletesítette ezt a fegyvernemet, mely átmenetet képezett a csapatszállító és a könnyű fegyverzetű páncélozott jármű között.
Ez a második újabb típusú Zvezda makettem és csak ajánlani tudom ezt is. Minden rendben volt az építés kapcsán, egy-két apró hibát leszámítva. A futómű alkatrészei lehettek volna jobbak. Sajnos ott az öntésnél nem hagytak elég helyet a keret és a kerekek között így egy kicsit nehezem ment a csiszolásuk.
A maketthez tartozik szemenkénti lánctalp, ami működhet is, ám annak az illesztése sem tökéletes, ezért én inkább több darabban fixen rögzítettem a szemeket. Egyetlen egy alkatrész volt, ami túl vékony volt és anyagát tekintve túl rideg, ezért többször eltört. Végül úgy döntöttem, törötten marad, mint kvázi sérülés.
Nem próbáltam most új technikát ki a maketten. A nehézséget, mint minden nyitott jármű esetén, az jelentette, hogy túl sok az apró részlet. A makett beltere alaposan kidolgozott, illetve részletes motort is kapunk.
Kiemelendő a működő hátsó ajtó, melynél érdekes, hogy az ajtó a furcsa felépítmény forma miatt nem csak nyílik, de távolodik is, így a V alakú ajtó úgy tud kinyílni, hogy teljesen szabadon hagyja a kijáratot.
Talán csak a szélvédő nyílásaiban lehetne komolyan belekötni. Ott azért megoldhatták volna jobb a feladatot, legalább úgy, hogy a Dragon Hanomagján tették. Nem nagyon tudtam volna szépen, nyitott állásban rögzíteni, így maradt zárva, ami talán kevésbé élethű.
Festésként meghagytam a szürke alapszínét, melyet világosítottam egy kicsit a bemosással.
Felhasznált színek/pigmentek:
Alapozás
Steel Red
Gunze
H38
Alapszín
Field Gray
Gunze
H32
Lánctalp
Steel Red
Gunze
H38
Gumiabroncs
Anthrazit
Revell
9
Fa felületek
Wood Brown
Gunze
H66
Fémes kopás
Silver
Revell
90
Bemosás
Raw Umber
Winsor & Newton
35
Kosz, Sár, Rozsda
Europian Earth/Medium Rust
AK pigment
H37
Sár
Dust Effect
AK
AK015
Fényes lakk
Clear
Revell
1
Matt lakk
Clear
Revell
2
Összességében
Nekem tetszik a végeredmény. Nagyon nehéz szülés volt. Egy Dragon Hanomaggal építettem párhuzamosan, így hét hónapig tartott az építés. Talán egyetlen makettel töltöttem többet csak eddig, de ott azért szünetet is tartottam az építésben.
Nem ez az utolsó Hanomag, amit össze kívánok rakni. A rakétás variáció még szerepel a terveim között és nem tartom kizártnak, hogy megépítem az alapváltozatot is.
A Zvezda továbbra is vezeti a listámat, mivel ár érték arányban abszolút az első számú márkává vált számomra.
Kiegészítő: Eduard Sturmtiger 38cm Zimmerit (35380)
Bevezető
Az első kérdés, ami felmerülhet az emberben, amikor meglátja ezt a 68 tonnás szörnyet, hogy ez most jól néz ki vagy nem néz ki jól? Legalábbis bennem ez merült fel, amikor ezt a tankot megláttam annak idején. Fő profilom az önjáró lövegek készítése és ez egy kicsit kilóg a kategóriájából ugyanis ez egy rohamlöveg, de még ez sem teljesen igaz rá, mivel ez egy rakéta lövedéket kilövő tank.
Az a helyzet, hogy nem hittem, hogy ennek helye lesz a polcon, de végül egy-két archív kép meggyőzött arról, hogy mégis. Biztosra mentem, ezért választottam a Tamiyat és annyira nem lőttem mellé, igaz, nem biztos, hogy még egyszer nekiállnék.
Please accept YouTube cookies to play this video. By accepting you will be accessing content from YouTube, a service provided by an external third party.
If you accept this notice, your choice will be saved and the page will refresh.
A fegyverről
Kezdjük először is a nevével. A német harci eszközöknél megszokhattuk, hogy első a precíz nevezéktan, ami tipikusan az Sd. Kfz. vagyis az emberi nyelven kiejthetetlen Sonderkraftfahrzeug szó rövidítéséből jön, ami annyit tesz különleges gépjármű. Ezzel a gyermetegnek tűnő trükkel játszották ki a 30-as években az I. Világháborút lezáró békeszerződést. Vagyis, ha nem fegyvernek hívjuk, akkor nem is az elvet követve kerültek ide az egyes tankok. Ő viszont nem.
Anatómiailag legpontosabb neve: Sturmmörserwagen 606/4 mit 38 cm RW 61, vagyis Sturmmörserwagen vagyis RohamMozsárKocsi egy 38 cm-es RaketenWerfer, vagyis rakétakilövővel. Jobban megjegyezhetőbb neve Sturmtiger, ami Rohamtigris, mivel a löveg a tigris alvázára épült.
Arra a célra szánták, hogy támogatást nyújtson a gyalogság részére kimondottan utca harcok esetén, vagyis porig romboljon mindent, ami az útjába került. A háború vége felé a rakétalövedékek fejlődésnek indultak. Minden haderő alkalmazott már addigra nem irányított lövedéket. Amerikaiak vadászrepülőn, illetve M4-es tankon, oroszok a BM-13-as Sztálin orgonának is becézett rakéta sorozatvetőn és németek is alkalmaztak már rakéta lövedéket a V1 és V2-ön túl a páncélozott csapaszállító járműveiken illetve vontatott lövegként.
Ez alkalommal azonban nem csak úgy rábarkácsolták valamire az indítóállomást, hanem beépítették valamibe.
A fegyver ötlete a sztálingrádi csata idején merült fel, ahol használtak már hasonlót. Fő tüzérségi lövegüket, 15 cm sIG 33/1-est építették be egy Panzer III-as tankba. Ezt továbbgondolták és megszületett a Brummbär, ami a Panzer IV alvázat kapta, majd következett volna a 210 mm-es löveggel szerelt Tigris tank, ám ez a löveg nem állt rendelkezésre, így került végül bele a 38 cm-es rakétavető. a dolog pikantériája, hogy a kilövő mechanizmust a Haditengerészet mélytengeri akna kilövője ihlette.
A végső formát a Krupp, a Henschel és Alkett hozta tető alá. A végleges összeállításért az Alkett felelt. Az első három példány 1944 február 20-án készült el, ám Adolf Hitler a csúszás miatt 1944 április 19-ig nem tartott rá igényt.
Végül 1944 decemberére készült el az összes példány. Hitler annyira hitt a fegyverben, hogy úgy gondolta havonta 300 darab lőszerre lesz szükség a hadrendbe állítás után.
Futóműve és törzse nagy vonalakban egyezik a Tigris tankéval. A felépítmény elülső részét lebontották, hogy helyet adjanak a rakétakilövő mechanizmusnak. A Sturmtiger így valamivel rövidebb lett a Tigris tanknál.
Mivel a fegyvert városi harcra szánták, páncélzatét jelentősen meg kellett növelni. Ennek első lépése, hogy elöl 150 mm-es, 47 fokban döntött páncélzatot kapott. A törzs oldalsó páncélzata 82 mm vastag, míg a törsz elülső páncélzata 100-150 mm.
A plusz páncélzat miatt viszont a súlya jelentősen megnőtt. A Tigris 57 tonnájához képest 68 tonna lett.
Fegyverzete a 380 mm Raketen-Werfer 61 L/5.4. A lövedék 376 kg-os, ami maximálisan 6 km távolságra tudott eljutni és 125 kg robbanóanyagot juttatott a célba. Ez elég volt ahhoz, hogy leromboljon egy 2,5 méter vastag megerősített betonfalat.
A fegyverrendszerrel számos baj adódott. A lövedék természetből kifolyólag nagy lánggal indult el, mely könnyen tüzet okozhatott a tank belsejében. Ennek kivédéseként a cső oldalán megfigyelhetőek azok a borsszóróra emlékeztető furatok, amik elvileg visszavezették a lángokat.
A rohamlöveg 14 lövedéket tudott tárolni. A lövedékeket a rohamlöveg tetején található emelővel csörlőzték be a jármű belsejébe. Ez nem volt könnyű feladat és a tank teljes 5 fős legénysége kellett hozzá.
A rohamlöveg felső betöltő nyílásán helyet kapott egy Nahverteidigungswaffe (Közeli védelmi fegyver) névre hallgató kicsinyített aknavető szerkezet, ami a legénységet védte a betöltés ideje alatt. Szintén a védelemről gondoskodott az elől található 7.92 mm MG 34 géppuska.
A fegyver hatásossága erősen megkérdőjelezhető. A tervezés akkor indult, amikor még a német hadsereg előrenyomult, vagyis ez egy ostromfegyver, ami a megerősített állásokat tudta volna jól támadni. 1944-re azonban a német hadsereg elvesztette a kezdeményezést. minden fronton védekezett.
Ennek ellenére bevetették a fegyvert a varsói felkelésnél, az ardenneki ellentámadásnál, illetve próbálták vele felrobbantai a remageni hidat ám ahhoz túl pontatlan volt, hogy el is találja. A német visszavonulást fedezve egyetlen egy alkalommal pusztított el szövetséges tankot, amikor tűz alá vett egy falut, ahol állomásoztak Sherman tankok. A személyzet meghalt a tankok használhatatlanokká váltak.
Vagyis ez egy olyan fegyver. melyet igazán soghasem próbálhattak ki olyan szerepkörben, mint amire szánták. Kis száma és a lőszerellátás hiányossága miatt nem gyakorolt hatást a háborúra, csupán érdekesség maradt.
A rohamlöveg, mint fegyvernem azonban kétségtelenül a német hadsereg egyik legsikeresebb innovációja, mellyel előálltak a II. Világháborúban és annak vitathatatlanul sikeres darabja lett volna, ha korábban készül el.
Technikai paraméterek:
Személyzet
5 fő
Hosszúság
6,28 m
Szélesség
3,57 m
Magasság
2,85 m
Tömeg
68 t
Elsődleges fegyverzet
380 mm RW 61 rakétavető L/5.4
Másodlagos fegyverzet
100 mm-es gránátvető 7.92 mm MG 34 géppuska
Páncélzat
150 mm 47°-ban döntve felépítmény elől 62 mm legvékonyabb ponton
Műszaki adatok
Motor
Maybach HL230 P45 V-12, vízhűtéses dízelmotor 690 LE, 515 kW
Felfüggesztés
Torziós rugó
Sebesség
40 km/h
Fajlagos teljesítmény
10,77 LE / t
Hatótávolság
120 km
A makettről
Nem az első Tamiya makettem és nem is az utolsó, de most sem lettem nagy rajongója ennek a márkának. A makettel kapcsolatban sokáig hezitáltam, hogy érdemes-e beszerezni. Egyrészt ez egy érdekes fegyver, ám az is igaz, hogy a megjelenése nem ígér túl sok látványosságot.
Ahogy az Üvegtigrisben mondták, ez azért jó, mert nagy. Valóban, puszta mérete tekintélyt parancsoló, ám össze lehet-e rakni érdekesen? Ez továbbra is nagy kérdés marad, amit én nem fogok megválaszolni.
A makett hozza a megszokott Tamiya minőséget, ám se többet, se kevesebbet nem kapunk, mint amit általában. Az elemek szépen kidolgozottak, de nincs fantázia a készletben.
Fotómaratás nincs, ne is álmodjunk róla, hiába vannak elemek, melyek kívánják ezt a megoldást, gondolok itt a kipufogó lemezére, az oldalsó szoknyára, a sárhányókra, hiába. Nincs és kész, ha szeretnél ilyet, vegyél egy rakás Eduard kiegészítőt és kész. Ez a Tamiya-nál valószínűleg üzletpolitika.
Én részben engedtem a kísértésnek, mivel beszereztem egy Zimmerit kiegészítőt, de bár ne tettem volna. Azon apró elemeket, melyek még feldobhatták volna a törzset, le kellett szednem, a fotómaratás meg egész egyszerűen csúnya. Sokkal jobban jártam volna, ha a korábbi maketteknél alkalmazott házi megoldást választom. A mintázat unalmas, túl szabályosan hibás, és nem elég mély a barázdáltság. Tulajdonképpen észrevehetetlen.
A kipufogók lemezét és az oldalsó sárhányót újraalkottam. Az előbbit azért, mert a horpadások elkészítése során elrontottam a gyári elemet, az utóbbit azért, mert nem volt szívem olyan csúnya műanyag elemet felrakni.
A makett rendelkezik némi belső térrel. Sokat gondolkodtam, hogyan lehet megmutatni. Ám azt választottam, nem ragasztom a felépítményt a törzshöz. Így elvileg szétszedhető, ugyanakkor ez szerintem nem fog sűrűn megtörténni.
A belső tér nem elég kidolgozott. A nyílások kicsit, belátni minimálisan lehet. A beltér padlózata nem korhű, az összes műszer hiányzik. Az egyetlen elem a kormány, ám semmi más nem található belül két ülésen és a lőszertartó állványokon és az emelőn kívül.
A lánctalp szemenkénti és jól is működött. Talán ez volt az az egyetlen pozitívum, ami miatt azt mondtam, megveszem ezt a készletet.
A Tigris alváz miatt az építés lassú, mivel nagyon sok a kerék. A löveg működik, erre viszont kínosan figyelt a gyártó. Tette ezt még a valósághűség rovására, ugyanis a löveg fém csavarokkal és alátéttel van rögzítve, ami ugyan nem látszik annyira, de az azért inkább modellekre, mint makettekre jellemző megoldás.
Felhasznált színek/pigmentek:
Alapozás
Steel Red
Gunze
H38
Alapszín
Sandy Yellow
Gunze
H79
Álcaszín (zöld)
Khaki Green
Gunze
H80
Álcaszín (barna)
Red Brown
Gunze
H47
Lánctalp
Steel Red
Gunze
H38
Fa felületek
RLM79 Sandy Brown
Gunze
H66
Fémes kopás
Gun Metal
AK
798
Bemosás
Raw Umber
Winsor & Newton
35
Kosz, Sár, Rozsda
Europian Earth/Dark Earth/Medium Rust
AK pigment
Fényes lakk
Clear
Revell
1
Matt lakk
Clear
Revell
2
Összességében
Ez egy olyan makett, melyet nyugodt szívvel nem ajánlanék, hacsak valahogy hozzá nem jut valaki jutányosan, vagy kap egyet ajándékba. Nem volt rossz dolgozni vele, de nem is volt jó. Szerencsére mostanában párban építem a makettjeimet, vagyis volt valami ami kárpótolt közben.
Maga a jármű már más kérdés. Az építés közben/után egyre több részletnek néztem utána, ami viszont mégis kicsit izgalmassá tette az egészet, ugyanis nem mondtam volna meg kívülről, hogy ennyi furcsaságot zsúfoltak össze ebben a rohamlövegben.
Kiegészítők: ATL-62 Friul működő lánctalp, Aber 35L-140 German 88 mm Pak 43/1 L/71 Barrel for Elefant
Bevezető
Amikor elkezdtem makettezni, abban biztos voltam, hogy a Ferdinand nem hiányozhat a gyűjteményemből. Aztán úgy alakult, hogy először 1/72-es méretarányban raktam össze, és akkor úgy gondoltam, abban a méretarányban egy elég lesz.
Aztán rátaláltam a Zvezda Ferdinandjára, amivel úgy voltam, hogy abban az árban, amiben a Zvezda kínálja, elfér még egy vitrinben. Amikor elkezdtem építeni szembesültem, vele, hogy ez egy nagyszerű készlet és egyáltalán nem a a Zvezda, amivel eddig találkoztam.
Ráadásul az 1/72-es makett Elefánt, vagyis ez mégsem pont ugyanaz a makett lett, mint ami már a vitrinben figyel.
Please accept YouTube cookies to play this video. By accepting you will be accessing content from YouTube, a service provided by an external third party.
If you accept this notice, your choice will be saved and the page will refresh.
A fegyverről
A fegyver fejlesztése egészen 1930-ra nyúlik vissza, míg végül nem teljesen olyan formában öltött testet, amint amit eredetileg terveztek. Közvetlen elődje a VK4501-es melyet a 88 mm-es löveghez terveztek és két beszállító, a Henschel és a Ferdinand Porsche által vezetett Porsche GMBH tervezett.
A kiírás tárgya egy nehéz tank, melyre illeszthették a 88 mm-es löveget, mely a háború kései szakaszában elengedhetetlen lett volna, hogy ellensúlyozzák az orosz tankokat a keleti fronton.
A pályázatot végül a Henschel Tigris tankja nyerte, így a megmaradt alvázakat felhasználva készülhetett el a Ferdinand tankvadász.
88 mm-es lövegének köszönhetően egy nagyon pontos és nagy tűzerejű tankról beszélhetünk, mely párosult egy igen jó páncélzattal.
A fegyver azonban igen sok és a talán túl korszerű megoldást alkalmazott, amely miatt a javítása nehézkes volt. A jármű felépítése is érdekesen alakult, ugyanis a motor a tank közepén foglalt helyet, ezzel kettéosztva a beleső teret, vagyis a tank vezetője nem állt közvetlen kapcsolatban a tank többi tagjával.
A tank igen érdekes műszaki megoldásokat vonultatott fel. A meghajtásért első körben két Maybach HL120 TRM benzinmotor biztosította, melyek nem közvetlenül hatották meg a tankot, hanem működtettek egy Siemens-Schuckert 500 VA-es generátort, ami ellátta árammal a két Siemens 230 kW (312.7 PS) elektromos motort, mely valójában meghajtotta a kerekeket.
Mondhatnánk, hogy ez a megoldás meghaladta a korát, ám mégsem, mivel ezt a meghajtást a későbbiek során senki sem alkalmazta (talán mert nem volt előnye). Az viszont biztos, hogy ez a megoldás nagyobb fogyasztást és kisebb teljesítményt eredményezett.
A tankvadász így 10 km/h sebességet ért el terepen és 30 km/h-t műúton. Ez még az akkori nehéz tankokhoz képest is kevésnek mondható. Az viszont határozottan érdekes, hogy ezt a megoldást Porsche 1901-ben személyautókhoz dolgozta ki, és ma már biztosan sok hasznát venné az autóipar, de az a szempont úgy látszik háttérbe szorult, hogy épp akkor háború volt.
A futóművet 3-3 lengőkar alkotta, a futókerekek átlapolása nélkül. A lánctalp mindkét végén fogaskeréken fordult vissza, melyeket dobfékkel fékeztek.
Elsődleges és egyetlen fegyverét a 8.8 cm Pak 43/2 L/71, vagy más nevén StuK 43/1 alkotta. Tervezési hiányosságnak mondható, hogy a Ferdinánd nem rendelkezett géppuskával. A tankvadászból a kilátás nem volt jónak mondható, oldalra és hátra gyakorlatilag nem látta, a gyalogság könnyűszerrel megközelíthette és aknával elpusztíthatta.
Páncélzata 100-200 mm-ig terjedt. Elölről nagyon nehezen volt kilőhető, igaz a 200 mm-es páncélzat plusz 5 tonna súlyt jelentett.
A tankvadászt először a Kurszki csatában vetették be több-kevesebb sikerrel. Az eredeti elgondolás szerint a Ferdinand feladata lett volna a T34-esek mélységből történő kilövése, ami azt jelentette, hogy 3 km távolságról is el tudta volna pusztítani a célpontot. Ám a legtöbb vesztét a rosszul előkészített támadás miatt hátra maradt aknazár és a műszaki gondok okozták. A járműve terepen nem lehetett javítani és elvontatása is komoly kihívást jelentett.
A Kurszki csatát 50 Ferdinand élte túl, melyeket átalakítottak és Elefántra neveztek át. Az áttervezett példányok homlokgéppuskát , a jobb kilátás érdekében új parancsnoki kupolát és zimmerit réteget kaptak.
Összességében a legsikeresebb tankvadásznak mondható. A Kurszki ütközet folyamán 13 Ferdinand 320 ellenséges tankot semmisített meg.
Technikai paraméterek:
Személyzet
6 fő
Hosszúság
8,14 m
Szélesség
3,38 m
Magasság
2,97 m
Tömeg
64 t
Elsődleges fegyverzet
8.8 cm Pak 43/2 L/71
Páncélzat
200 mm lövegpajzs, felépítmény elől 100 mm törzs oldalt, hátul
A makett építése nagyon jól ment. Ahogy a bevezetőben is írtam, a Zvezda komoly minőségi ugrást hajtott végre. Az új készletei össze sem hasonlíthatóak a korábbiakkal. Sőt, én azt mondom, hogy komoly riválisa lett a többi gyártónak.
Az építési leírás nagyon jól átgondolt, szépen összerakott. A kisebb elemeket kisebb ábrákban részletezi.
Az elemek pontosan illeszkedtek, nem kellett tömíteni. Egyedül a hátsó fogaskeréknél adódott apró probléma, ami abból állt, hogy kicsit kintebb kellett tenni a kereket, mint ahogy azt gondolták.
A lánctalp nem gyári. Friul lánctalp került rá, ami nagyon jól passzolt a fogaskerékre.
A makettre felkerül még továbbá egy ABER gyártmányú, fém lövegcső. Most a leírás elkészítése közben szembesültem vele, hogy elvileg van Elefánthoz való és Elefánt vagy Ferdinándhoz való, amit teljesen nem értek, mivel lövegcső tekintetében nincs különbség kettő között.
A cső felrögzítése Tamiya makettet feltételezett, ezért a rögzítésnél véletlenül rögzítettem a cső függőleges mozgását is. Ezt leszámítva szép lett, megérte.
Ezen a maketten most új technikát nem alkalmaztam. A felépítmény páncélzata elől és oldalt kapott egy-egy sérülést. A koszolást, sarazást nem akartam túlzásba vinni.
A makett nem bővelkedik a részletekben, de ez a zárt mivolta miatt eleve adódik.
Felhasznált színek/pigmentek:
Alapozás
Steel Red
Gunze
H38
Alapszín
Sandy Yellow
Gunze
H79
Álcaszín
Green FS 34092
Gunze
H302
Lánctalp
Steel Red
Gunze
H38
Fa felületek
RLM79 Sandy Brown
Gunze
H66
Fémes kopás
Gun Metal
AK
798
Bemosás
Raw Umber
Winsor & Newton
35
Kosz, Sár, Rozsda
Europian Earth/Dark Earth/Medium Rust
AK pigment
Fényes lakk
Clear
Revell
1
Matt lakk
Clear
Revell
2
Összességében
Ez az egyik legjobb makett, ami építettem eddig, öröm volt vele dolgozni. Soha rosszabbal ne találkozzak, mindenkinek nyugodt szívvel ajánlom.
A fegyver ugyan nem tekinthető olyan fegyvernek, mely meghatározó tényezője volt a háború alakulásának, kései megjelenése és kis darabszáma miatt, ám mindenképpen említésre méltó darab.
We use cookies on our website to give you the most relevant experience by remembering your preferences and repeat visits. By clicking “Accept All”, you consent to the use of ALL the cookies. However, you may visit "Cookie Settings" to provide a controlled consent.
This website uses cookies to improve your experience while you navigate through the website. Out of these, the cookies that are categorized as necessary are stored on your browser as they are essential for the working of basic functionalities of the website. We also use third-party cookies that help us analyze and understand how you use this website. These cookies will be stored in your browser only with your consent. You also have the option to opt-out of these cookies. But opting out of some of these cookies may affect your browsing experience.
Necessary cookies are absolutely essential for the website to function properly. These cookies ensure basic functionalities and security features of the website, anonymously.
Cookie
Duration
Description
cookielawinfo-checkbox-analytics
11 months
This cookie is set by GDPR Cookie Consent plugin. The cookie is used to store the user consent for the cookies in the category "Analytics".
cookielawinfo-checkbox-functional
11 months
The cookie is set by GDPR cookie consent to record the user consent for the cookies in the category "Functional".
cookielawinfo-checkbox-necessary
11 months
This cookie is set by GDPR Cookie Consent plugin. The cookies is used to store the user consent for the cookies in the category "Necessary".
cookielawinfo-checkbox-others
11 months
This cookie is set by GDPR Cookie Consent plugin. The cookie is used to store the user consent for the cookies in the category "Other.
cookielawinfo-checkbox-performance
11 months
This cookie is set by GDPR Cookie Consent plugin. The cookie is used to store the user consent for the cookies in the category "Performance".
viewed_cookie_policy
11 months
The cookie is set by the GDPR Cookie Consent plugin and is used to store whether or not user has consented to the use of cookies. It does not store any personal data.
Functional cookies help to perform certain functionalities like sharing the content of the website on social media platforms, collect feedbacks, and other third-party features.
Performance cookies are used to understand and analyze the key performance indexes of the website which helps in delivering a better user experience for the visitors.
Analytical cookies are used to understand how visitors interact with the website. These cookies help provide information on metrics the number of visitors, bounce rate, traffic source, etc.
Advertisement cookies are used to provide visitors with relevant ads and marketing campaigns. These cookies track visitors across websites and collect information to provide customized ads.